ÎNDRĂGOSTIȚI PENTRU TOTDEAUNA
A fost odată o fată.
O fată frumoasă înconjurată de oameni.
Și totuși complet singură.
Fratele ei, Chris, a murit în anul doi de facultate.
Și-a petrecut tot timpul separată de familia sa,
sau în compania cărților.
Am urmărit-o tot liceul,
așteptând momentul perfect să intru în vorbă cu ea,
dar acel moment n-a venit niciodată.
Am văzut cum treptat oamenii au uitat de ea.
Iar ea era mulțumită de faptul că părea dispărută.
Dar nu și pentru mine.
Și, deși ea nu a știut asta,
eu am văzut o posibilitate pentru noi.
Jade Butterfield.
Au trecut 4 ani și n-ai vorbit niciodată cu ea.
Nimeni n-a făcut-o, ca să am o scuză.
Există și un motiv pentru asta. E o regină a gheții.
Fata asta nu poate fi reală.
Nu crezi că e reală?
"Nu crezi că e..."
Fete care arată așa, cu atâtea lovele, nu pot fi reale, nu?
Știu chestiile astea.
E aiurea, știu.
Nu, nu e.
Hai. Tata vrea o poză cu familia fericită.
Pe a cui familie o fotografiem?
Hai.
Jade, vino și fă-ne o poză.
- Eu? - Da, tu.
Bine.
Mulțumesc tare mult. Nu ne faci două?
Pentru siguranță.
Bine.
- Uite. - Mulțumesc.
- Felicitări, scumpo. - Mulțumesc.
Asta o punem pe net.
Da.
De-abia le cunosc.
Nu m-am așteptat să fiu în poză.
Stai jos. Haide.
Poză cu familia fericită poate să mai aștepte.
Promite-mi că în facultate n-o să faci ce-ai făcut aici.
Chris a fost un frate nemaipomenit, și toți îi ducem dorul,
dar tu trebuie să-ți trăiești viața.
El ar fi vrut s-o trăiești mai mult nu mai puțin.
Cum o să afle lumea cât ești de caraghioasă și de veselă
dacă tu te ții tot timpul de mami și de tati?
- Nu fac asta. - Așa crezi tu?
Câți au semnat în asta?
Nu-i pune și pe profesori.
Nu.
Mulțumesc, tată.
Cu plăcere, fiule. Sunt mândru de tine.
Mulțumesc. Înseamnă mult pentru mine.
Poate ar trebui să-ți cumperi o lampă de benzină.
- Să topești sufletul fetei. - Mace...
- Fiul dumneavoastră e îndrăgostit lulea. - Nu, nu sunt.
- Chiar? - Nu, nu sunt.
- E aici? - Da.
Care e?
- Jade Butterfield. - Blonda de colo?
- Să nu îndrăznești. Nu. - Hei, Jade!
Hei, Jade!
Jade!
Jade, vreau să ți-l prezint pe fiul meu!
- Termină! Termină! - Cel mai grozav băiat de aici!
Hei, băieți. Termină, omule!
Fiul meu a absolvit liceul!
Domnule Schwartz, mulțumesc. E prea mult.
Doamnă Schwartz. Aveți grijă de voi.
Sunt bogat!
Te duci sâmbătă seara la Jenny?
Pe bune? Iar?
- Haide. - Nu face asta.
Ai vreo idee cât îmi afectează mie viața despărțirile tale constante?
Îmi pare rău.
Energia, omule, totul devine apăsător.
Împacă-te cu ea ca să
pot să revin și eu la viața mea normală.
Ai putea să te porți ca un om normal?
Ești prima față pe care o văd oaspeții.
Și tot sosesc.
Bun venit la Inn. Ce mai faceți?
Ai putea să-mi oferi un loc mai bun?
Cu siguranță, domnule. O să mă ocup de asta.
Ești Jade Butterfield.
Mergem la școală... adică,
am mers la școală împreună.
David, nu?
Da.
Hei, Jade.
Trebuie să plec.
Bine.
Vrei să semnezi?
Sigur.
Jade Butterfield
Întoarce-te la mine
sunt David și te iubesc.
Pentru soția mea o salată amestecată, pentru început,
apoi specialitatea de paste.
Pentru fiica mea friptură mediu făcută, iar pentru început o supă.
Bine?
- Da. - Tu?
Cred că mă descurc singur.
O să iau un burger și cartofi prăjiți. Semi-cruzi.
Și un Crown și o Coca Cola. Mai bine câte două.
Ai venit de la facultate doar de două luni.
Să încercăm să menținem atmosfera plăcută.
De aceea am cerut câte două.
Ne-am tot sfătuit ce să-ți luăm cu ocazia absolvirii.
Știm că nu ne-am descurcat foarte bine cu vacanțele și cu celelalte
și n-a fost corect față de tine sau Keith.
N-am nevoie de nimic.
Am putea merge la cumpărături.
Am putea să-ți schimbăm garderoba pe când pleci.
Trebuie să te gândești la ceva,
altfel vei rămâne doar cu o poza lui.
Ar fi ceva.
Ce? Orice.
- O petrecere. - O petrecere?
Din toate lucrurile pe care le puteai cere?
M-am uitat la toți colegii azi la școală...
liceul ar trebui să fie locul unde-ți faci prieteni pe care să-i ai toată viața.
Nu cunosc pe niciunul.
Nici ei nu mă cunosc.
O petrecere. Cred că e o idee grozavă.
Ei...
Sigur.
Da, sigur. Bine.
A trecut ceva vreme de când n-am sărbătorit nimic.
Vă mulțumesc foarte mult, domnule Abbey.
- Bună. - Bună.
Vrei să-ți aduc mașina?
Nu.
Dau o petrecere de absolvire.
- Invit toată clasa. - Pe bune?
E chiar așa de greu de crezut?
Nu. Doar că nu te-am văzut niciodată ieșită în lume.
N-am știut că tu...
te amesteci cu lumea.
Tocmai mi-am petrecut ultimii 4 ani de liceu
încercând să intru în alți 4 ani de facultate.
- Nu ești obligat să vii. - Nu, vreau să vin.
Adică... vrem să venim.
- Vrem să venim. - Vrem să venim.
Mă scuzi o secundă?
- Bun venit. - Bun venit la Inn.
Ține-o aproape. N-o duce în parcare.
Sigur, nu...
Nu se poate. Hei, omule.
Le iau, dar va trebui să mi le dai în mână, bine?
Nu ridic gunoiul de jos.
E vremea să înveți.
Hei. Hei. Hei.
Câștigați 3 minute în mașina mea.
- Da, mulțumesc, omule. - "Băieți"?
Dă-mi cheile. Hai.
Dă-mi cheile.
Categoric ar trebui să câștigăm cele 3 minute, nu crezi?
De ce să ne limităm la trei?
Chiar, de ce?
- Vii? - Îi furi mașina?
N-aș spune "o fur".
Tehnic, o împrumut.
Cum rămâne cu slujba ta?
Jade, urcă în mașină. Jade, urcă în mașină.
Ce?
Urcă în mașină.
- Ce face? - Nu știu. Hai!
Urcă în mașină!
Jade Butterfield, urcă imediat în mașină.
Da!
Unde naiba ai fost?
Oaspeții sunt nervoși.
Mi-ai furat mașina.
Scuze. Am vrut să ne asigurăm că nu ajunge în parcare.
Ai mâncat Fatburger în Maserati-ul meu.
Gata. Ești terminat, domnule.
De fapt e vina mea. Pe mine ar trebui să dai vina.
Bine, vreau să-l concediezi.
- Acum. - Nu, e...
- Și pe el. - A fost vina mea!
- Dă-i afară pe amândoi. - Eu am mâncat Fatburger-ul!
Eu am fost. Eu l-am mâncat.
Nu. Eu am fost.
Eu l-am mâncat.
- Ce fel de glumă e asta? - Nu, adică...
Încerci să-ți impresionezi prietena?
Ai grijă ce spui.
Calmați-vă, toți.
Ce-ar fi să intrăm?
Îți va trebui mai mult decât să-mi furi mașina
ca s-o faci să-și desfacă picioarele.
La naiba!
- A fost autoapărare. - Ieși afară, David! Acum!
- Ce-a fost? - Puștiul ăla, m-a lovit!
Jade. Ești bine?
Jur pe Dumnezeu, îl dau în judecată.
A fost autoapărare.
Doamne, îl dau în judecată.
Îl dau pe el, te dau pe tine. Dau pe toată lumea!
Îi dau în judecată pe toți de-aici!
L-am concediat, domnule.
E cumva probă în instanță Fatburger-ul meu?
Pentru că aș vrea să-l termin de mâncat.
- Pleacă, Mace. - Da, bine.
Scuze, domnule. Scuze.
Sper să nu se mai întâmple.
Pentru că a sunat judecătorul Dean.
Vorba zboară repede.
N-a fost cine știe ce.
M-am pierdut pentru moment, asta e tot.
Doar de o secundă va mai fi nevoie
și nu va mai trebui să-mi fac griji din pricina ta, David.
De ce să vreau să fiu servitor când aș putea să fiu aici cu tine?
În plus, într-o zi locul ăsta o să fie al meu, nu?
Ușurel. Încă mai respir, partenere.
Așa e.
- Tipul ăsta a meritat-o? - Da.
Stai să ghicesc, îl apărai pe Mace.
Și pe o fată.
Nu, nu, nu. Hai, hai.
Deschide.
- Du-te, du-te. - Mă duc.
Iat-o!
- Felicitări, draga mea! - Mulțumesc.
- Doamne, cât de bine arăți în seara asta. - Mulțumesc.
Tatăl tău mi-a spus că o să pleci în curând pentru stagiu.
Peste 2 săptămâni. Sunt foarte emoționată.
- Da, intrați. Mă duc să-l chem. - Mulțumesc.
Tată?
Au sosit câțiva invitați.
Am pierdut noțiunea timpului.
Bine.
Ești frumoasă.
Mulțumesc.
Vii jos?
Da, vin imediat.
Pe curând, tată.
Vrei să-ți încălzesc și ție?
Nu, mulțumesc. Plec.
Frumos costum.
Ai vreun interviu pentru angajare sau ceva?
La 19:30, sâmbăta?
L-am făcut eu.
Da, de-aia îl refac eu.
Mama ta mi-a cumpărat costumul ăsta.
Pentru ce?
Când m-am însurat.
Mă schimb dacă vrei.
Nu, nu, nu.
Arată mai bine pe tine.
Chestia asta la care mergi tu diseară, e vreun dans sau ceva?
Cam așa ceva.
Fă-te de rușine.
- Întărește caracterul. - Sigur, sigur.
Hugh.
- Dawn, Joe, mă bucur să vă văd. - Bună.
Mulțumesc că ați venit.
Bună, Joe. Nu trebuia!
Dacă tot ai făcut-o, de ce numai una?
Raymond, Tracy, mulțumesc că ați venit.
Clinica Mayo e norocoasă să vă aibă.
Mă scuzați o secundă.
Asta ai vrut, nu?
Da. E grozav.
- Totul e grozav. - Hugh!
Hai să facem un pariu.
Du-te.
A venit un prieten de-al tău.
Jade.
- Bună. - Felicitări.
Sunt atât de jenată. Nu e chiar la ce m-am gândit.
Te distrezi cu o gașcă cam în vârstă.
Eșec total.
Am crezut că dacă întind o mână clasei,
vor vrea să vină pe cât de mult îmi doream și eu, dar...
Mai este o petrecere de absolvire.
Probabil acolo s-au dus toți.
Da, așa e.
Știi ceva? O să fiu puțin creativ.
Departmentul de poliție Atlanta.
Bună, vreau să reclam o petrecere foarte zgomotoasă pe Șoseaua Seawall la numărul 44.
Și am rugat-o pe vecina de vis-a-vis, Jenny, să dea muzica mai încet,
dar se pare că o dă din ce în ce mai tare.
Și acum... of, Doamne!
Cineva se pișă pe Mini Cooper-ul meu.
Vreau să terminați imediat cu asta. Vă mulțumesc.
Bună.
David e aici?
Da, e înăuntru. Intră.
- La naiba. Asta e petrecerea ta? - Da.
Era și timpul!
- Salut. - Intrați.
Hei. Salut.
- Să mă descalț? - Nu.
- Nu? - Intră.
Gheața s-a topit!
Termină.
Mulțumesc că i-ai adus pe toți aici, omule.
Da... în legătură cu asta...
- Ai invitat-o pe Jenny? - "Invitat" e un cuvânt cam dur.
Haide, omule.
Omule, te-a înșelat, îi pare rău. Gata.
I-ai ruinat petrecerea.
La naiba. Vine.
Mai târziu.
Ai reușit să-i aduci pe toți aici, nu?
Poate din cauză că polițiștii mi-au oprit mie petrecerea.
Cred că știu ce s-a întâmplat, vecinul meu, care e în Florida,
a simțit că e o petrecere și a chemat poliția.
Toți prietenii mei sunt la petrecere la Jade Butterfield.
O fată care s-a comportat cu noi în liceu ca și cum nici n-am fi existat.
Ți se pare normal, David?
Chefuiești în fiecare weekend.
Ce mai contează?
Ce se petrece aici? Cine sunt ăștia?
David a făcut totul posibil. Nu-i așa că-i minunat?
Cine e David?
Prietenul lui Jade. E aici.
- Ăla-i servitorul! - Ce?
E băiatul de care ți-am spus la restaurant.
Jade e fericită. Petrecerea e o idee grozavă.
Hugh, te rog.
Hei! Liniște! Liniște!
Ne distrăm de minune,
și va fi și mai bine, pentru că
vom juca un joc interesant
în care fiecare cuplu va alege o melodie
și va avea o jumătate de oră să coregrafieze un dans. Bine?
Hei. Cum adică să "coregrafieze"?
E-n regulă. O să-ți placă.
Frumoasa mea parteneră, Sabine, te rog.
Melodia noastră e romantică și grandioasă
așa că va trebui să facem multe figuri de patinaj artistic.
Patinaj artistic?
Arată-mi.
Așa.
Nu vrei să faci asta?
Nici măcar puțin?
Nu vrei să-mi dai mâna?
- Nu. - Haide.
Pe bune?
Dă-mi mâna.
Haide.
Am făcut asta pentru recitalul de balet din clasa a a treia.
A decurs foarte bine.
Încă 10 minute.
Funcționează?
Tragi de timp, nu?
Nu.
Doar îmi plac mașinile. Promit.
Tata încearcă de o veșnicie să repare carburatorul.
Până acum n-a avut noroc.
E al lui?
Nu.
A fratelui meu, Chris.
Mama vrea să o vândă.
O întristează, văzând-o aici.
Bine.
Poate că trag de timp.
Poate că ar trebui...
să repetăm.
E nevoie de o anumită convingere să dansezi pe ritmul Salt-N-Pepa.
Adică de o persoană curajoasă.
Dar avem două suflete curajoase care să facă asta.
Mace și Gwen. Haideți.
Îți mulțumesc pentru asta.
Acum, cineva pe nume Jade Butterfield și noul ei prieten.
Întinde-i o mână dar nu și cheile mașinii... David!
Da, David!
Să te văd!
Of, omule! Ce e asta?
Urmează-mă.
Unde mergem?
Gata, calmați-vă. E doar o pană de curent.
Am vrut să te sărut dintr-a zecea.
Nu mai rezistam un minut să nu-ți spun asta.
Gata!
Mai întâi, aș vrea să-mi cer scuze pentru pană.
Se pare că și casa noastră protestează
față de numărul mare de persoane din seara asta.
Dar, ce-i mai important, vreau să țin un toast.
Ne aflăm cu toții aici pentru Jade,
o fată care ne-a adus atâta lumină în viață,
și după cum se vede, dacă avem nevoie de ceva,
aceea e lumina.
Jade, unde ești?
La naiba.
Jade. Vino.
Poate renunță.
Vino, Jade.
V-a prins!
La naiba.
Vino.
Vino aici.
Sunt atât de norocos
să-ți fiu tată.
Și toate lucrurile pentru care ai muncit din greu...
Muncește din greu, da.
...devin realitate.
Pentru Jade.
A fost o seară pe cinste.
Dar toate lucrurile bune au un sfârșit, așa că...
ăsta ar fi semnalul.
Vă vom chema taxiuri, sau Hulu, sau...
- Uber. - Da, Uber.
Cei care conduceți, vă rog să conduceți cu grijă.
- Petrecerea s-a terminat. - Petrecerea s-a terminat.
Tu trebuie să fii David.
Da, domnule. Mă bucur să vă cunosc.
Pot să te conduc?
Sigur.
Am auzit că încercați să reparați mașina.
Și o să mi-o furi dacă reușesc?
Da, servitorul.
Asta s-a întâmplat doar o dată, promit.
V-ați distrat bine în seara asta?
Să zicem că mi-a plăcut cum a început.
Chiar o respect pe fiica dumneavoastră, domnule.
Am vrut doar s-o fac fericită.
Cred că e extraordinară.
Noapte bună.
A fost distractiv, nu?
Mă duc în camera mea.
Trebuie să plec.
- Bună. - Bună.
E acolo.
- Mulțumesc. - Da.
Bună.
Ești bine?
Nu prea.
Am primit SMS-ul tău.
Am încercat să mă gândesc la ce-aș putea face pentru tatăl tău
văzând că nu i-a plăcut faza cu dulapul pe cât mi-a plăcut mie.
Nu trebuie să faci asta, David.
Ba da.
Am ceva în cutia asta.
Jade.
Scuze.
Am vorbit cu doctora Fitzgerald.
Am stabilit că vom lua micul dejun împreună
în dimineața în care vei începe.
Ca să petreci puțin timp cu ea.
- Bine. - Da.
Camerele sunt pregătite?
O să mă mut duminica viitoare.
Ce faci aici?
Pleacă de lângă mașină.
Merge.
Carburatorul vechi era de vină. Era perforat.
Aveam unul potrivit rătăcit prin atelier
și m-am gândit că ați vrea să-i auziți motorul mergând iar.
Uimitor! Ce i-ai făcut?
- Nu-i mare lucru. - Mulțumesc.
N-am crezut să mai aud zgomotul ăsta vreodată.
Jade mi-a spus ce mult înseamnă mașina asta pentru dumneavoastră.
Și m-am tot gândit ce-aș putea să fac,
pentru că, știți, am pornit cu stângul aseară.
Aseară.
Când ai apărut dintr-un dulap cu fiica mea.
Tată, a făcut asta pentru noi.
E un gest foarte frumos, David.
N-ai vrea, poate... să cinezi cu noi?
Nu încercam să obțin o invitație.
Ar trebui să merg acasă să fac un duș.
Te poți spăla la noi. Trebuie să mă schimb.
Nu vreau să deranjez.
Nu, nu deranjezi deloc, sincer.
Tată, te rog.
Da, bine. Sigur, sigur, da.
- Grozav. - Hai.
Poate că nu știi, David,
dar, Jade calcă pe urmele tatălui său,
înscriindu-se din toamnă la școala pre-medicală.
Și, de vreme ce sper într-o specializare în cardiologie,
m-am gândit că cel mai bine ar fi să sărbătorim cu o amintire de familie.
Gata cu cadourile, tată. Mi-ai făcut destule.
A fost al bunicului tău.
A fost al meu.
Și urma să fie a lui Chris, iar acum e al tău.
E prea mult. Mulțumesc.
Cred că școala pre-medicală din Brown o merită.
Ca să nu mai pomenim de stagiul tău cu doctora Fitzgerald.
Stagiu? N-ai pomenit niciodată de așa ceva.
Pentru că nu e cine știe ce, de aia.
Ba e foarte important.
Va pleca și își va petrece, nu știu, cea mai mare parte...
Trebuie să-mi declar și eu specializarea.
Nu se compară cu a lui Jade, dar trebuia să mă specializez și eu în ceva, așa că...
Comunicare.
Mereu m-am întrebat ce înseamnă asta.
Studiază modurile în care comunicăm.
Poți oricând s-o schimbi dacă ți se va părea fără rost.
Bine, David. Acum e rândul tău.
Ah, inchiziția.
E în regulă. Dacă am trecut eu poți și tu.
Keith, chiar a trecut? Nu te numește prietena ta nici acum.
Ascultă, David, știm că actul tău de generozitate legat de mașină
are legătură cu fiica mea, așa că...
aș vrea să știu mai multe despre tine,
înafară de faptul că știi să repari o mașină veche.
Sunt sigur că nu e cea mai importantă calitate a ta.
Ar putea fi.
Ce planuri de viitor ai? Unde mergi la facultate?
Nu mă duc la facultate.
Nu ai nevoie?
Nu, nu spun asta. Am luat testul.
Am vrut să spun...
n-aș vrea să te descurajezi.
Nu toată lumea ia cu bine testul.
Am luat 2090 de puncte.
Foarte bine.
E un punctaj extraordinar, David.
Cu punctajul ăsta ai putea intra la Universitatea din Georgia.
Poate. Dar îmi place să lucrez în atelierul tatălui meu.
Și lui îi place.
Și nu e nimic rău în asta.
Da, nu am nevoie de prea multe.
Un pat cald, șosete curate, lapte în frigider.
Și o femeie frumoasă care să te aștepte acasă.
Un romantic modern. Înțeleg.
- Pot să-ți dau un sfat? - Nu, Hugh.
Vorbesc ca unul însurat de douăzeci de ani.
Dragostea e minunată, dar nu e tot ce-ți trebuie.
Mai ai nevoie și de lucruri cum ar fi o asigurare de viață
asigurări de sănătate și chestii neromantice,
cum ar fi ipotecile.
Am înțeles.
Sunt sigur că o să le am pe toate într-o zi,
dar cred că dragostea trebuie să vină prima, nu?
La sfârșitul unei zile, ce e mai important ca asta?
Oxigenul.
Taci, Keith.
Am văzut asta cu ochii mei.
Știu cum e să ai așa ceva,
și știu cum e să nu ai.
Deci ai mai fost îndrăgostit.
Nu, nu.
Dar părinții mei au fost.
S-au cunoscut în liceu.
Asta vreau să găsesc și eu. Dragostea adevărată.
Cea pentru care lupți, cea pe care o pui mereu în prim plan.
Asta te face să vrei să fii mai bun.
Și nu cu orice fată.
Ci cu "acea fată".
Și când o să găsesc asta,
n-o să mai am nevoie de nimic.
Îndrăgostit și fără casă.
Sună grozav.
Poate că trebuia să spun că mă duc la facultate.
Da.
Sper a găsești asta, David.
Mulțumesc. Dumneavoastră și Hugh ați găsit.
Da. Da.
Pentru dragoste.
Da, pentru dragoste.
- Pentru dragoste. - Pentru dragoste.
Pentru dragoste.
Găsesc inspirator ce-ai spus tu.
Și inspirația cam lipsește în zilele noastre.
Jade mi-a spus că sunteți scriitoare.
Am fost.
Am scris o carte, dar apoi, viața a luat o întorsătură, așa că...
N-am mai întâlnit niciodată un scriitor.
Dacă aș cumpăra una din cărțile dumneavoastră, mi-ați da un autograf?
Sigur.
- Mulțumesc. - Eu vă mulțumesc.
Noapte bună, David.
Mulțumesc, domnule.
- Noapte bună. - Noapte bună.
David!
Pleacă peste două săptămâni. Ce crezi că vrea de la ea?
Se îndrăgostește de ea.
Ea nu e pregătită pentru asta.
Ba sigur că e. Are 17 ani. E vremea ei.
Niciodată nu a părut interesată de așa ceva.
Nu prea ai lăsat-o.
Și ce să fac?
S-o încurajez să se îndrăgostească și să sufere?
Da, așa ar trebui.
Cred că s-ar descurca de minune cu asta.
Eu m-am descurcat.
Nu aduce vorba de noi.
Ai grijă.
Tremuri.
De fericire.
Nu trebuie să facem asta.
Oricât de mult mi-o doresc,
pot să aștept.
Nu vreau să mai aștept.
Vreau să simt asta cu tine.
Bate repede.
Cui îi scrii SMS?
E total nepoliticos după ceea ce tocmai am făcut.
Deci...
Nu trebuie să ajungi la atelier?
Trebuie să plec înainte de a se trezi careva.
E al meu acum. Primul tău cadou pentru mine.
Mi-l amintesc.
Chiar?
Da.
Eram în clasa a șaptea când era el în ultimul an.
Era bun. Țin minte asta.
Era bun.
Cum e să-l fi pierdut?
Tata, el ne-a salvat pe toți.
După ce Chris s-a îmbolnăvit de cancer, n-a mai lucrat ca să poată avea grijă de el.
N-am fi reușit să trecem peste asta fără el.
Suntem destul de bine acum.
Sunt norocoasă din punctul ăsta de vedere.
Unele familii nu se vindecă niciodată, dar noi ne descurcăm bine.
E în regulă dacă nu e adevărat.
Dar este.
Știu. Spun doar că e în regulă dacă nu e.
Sistem ventricular dilatat.
Cardiomegalie.
Cale de tratament?
Verific rinichii pacientului. Poate fi în blocaj renal.
E bine.
Poți rămâne la următoarea operație.
Am o angioplastie de la ora 2:00.
Am altceva în plan.
Îmi pare rău.
Știe că totul se va termina peste două săptămâni?
Pentru că tipul de la cina de aseară nu prea părea că știe.
Sigur că știe.
Am crezut că avem vara la dispoziție.
Știu, dar competiția e prea mare. Nu pot să refuz.
Spune ceva.
Nu-mi pasă.
Nu.
Nu-mi pasă dacă mai avem 10 zile sau o săptămână sau o zi.
Vreau să le petreci cu mine.
Și dacă accept?
Îți promit
că o să fie cele mai frumoase 10 zile din viața ta.
Luați o gustare!
Mai sunt două zile.
Ar fi bine să ai planificat ceva uimitor.
Poate că am.
Și eu te iubesc.
Nu vreau să plec. Spune-mi să rămân.
Aș vrea, dar...
Nu-mi pasă de stagiu.
Vreau să rămân cu tine vara asta.
- Vorbești serios? - Da.
Atunci rămâi.
Rămâi.
Ai venit târziu.
Sunt obosită, tată. Te rog.
Pot să te întreb de ce despachetezi?
Am sunat-o pe doctora Fitzgerald.
Nu urmez stagiul.
David te-a pus să faci asta?
Nu. A fost decizia mea.
Stagiul e biletul tău pentru școala de medicină.
Nu e ceva de care poți să fugi pur și simplu.
Știu. Sunt doar la început
și o să am timp patru ani să găsesc alt bilet.
Mă pui într-o situație delicată față de doctora Fitzgerald.
Îmi pare rău. Dar am voie să mă răzgândesc.
Deci, asta n-are nicio legătură cu David?
Nu.
Atunci ce se petrece?
Obișnuiam să vorbim. Nu înțeleg ce se întâmplă.
Poate că vreau să petrec mai mult timp cu David.
Scumpa mea.
Trebuie să fi simțit și tu asta odată.
Cu mama?
Da. Dar încă nu absolvisem liceul.
Eram în școala medicală când treaba cu mama ta a devenit serioasă.
Eu nu sunt acolo.
Sunt aici, acum,
și n-am mai simțit asta pentru nimeni niciodată.
M-am gândit la asta, și am visat la asta.
Doar că nu mă gândeam că o să se și întâmple.
Acum că s-a întâmplat,
am nevoie de mai mult timp.
Dintre toate motivele
ca să sacrifici ceva pentru care ai muncit din greu...
un băiat.
Nu prea ți se potrivește.
Ce se întâmplă?
Mergem la casa de lângă lac.
Îmbracă-te. Costumul de baie ți-e încă în uscător.
Tot weekend-ul?
- Bună Jade. - Bună.
Nu știu.
Pune-ți lucruri pentru vreo două săptămâni.
Pedeapsa ta începe acum.
Am auzit de stagiu.
Mă bucur că nu sunt singurul care își dezamăgește tatăl.
Nu mi-ai spus că mergem la casa de lângă lac.
Cred că trebuie, Jade.
Cred că trebuie să petrecem timp împreună, ca familie.
Cred că ne depărtăm unul de altul.
Nu vreau să merg! Știi asta!
Nu pot să-l las pe David acum!
Te duci la casa de lângă lac cu familia
și nu mai vreau să aud nimic.
Ia-ți lucrurile.
Hei, omule. Unde-ai fost?
Am fost cu Jade. De ce, mi-ai dus dorul?
Sigur, da. Aproape în toate serile am plâns până am adormit.
Universitatea din Georgia?
N-am știut că te gândești să mergi la facultate.
Nu m-am gândit până recent.
Student. Da, înțeleg.
Crezi că ai șansă?
Mama lui Jade o să-mi scrie o scrisoare de recomandare.
A lucrat acolo, așa că...
O să lucrez în continuare în atelier.
Îmi place ideea.
Mă întrebam cum mi-aș permite să mă pensionez mai repede.
Stai puțin. Am eu cheia.
Vrea cineva să înoate?
Nu, murim de foame. O duc pe Sabine în oraș.
Să-ți aducem ceva?
Nu.
Simțul umorului? Un Jagermeister, poate?
Vrei ceva?
Nu.
Vin eu cu tine la înot.
Deschid eu.
- Hei. - Ce bine că ești aici.
- Bună. - Bună.
- Astea-s pentru dumneavoastră. - Mulțumesc.
Vă mulțumesc foarte mult pentru invitație.
Aveți o casă frumoasă.
- Minunată, nu? - Ce faci aici, David?
Jade m-a invitat.
Keith a invitat-o pe Sabine. Nu văd care e problema.
Problema e că asta trebuia să fie o excursie cu familia.
Îmi pare rău dar n-a fost în plan să-l inviți pe David.
Nu știa?
E-n regulă, David.
Cu cât suntem mai mulți cu atât e mai vesel.
Nu, nu e-n regulă.
Hugh, te rog.
Acum e aici și nu vreau să plece.
Nu depinde de tine.
Ba da.
E oaspetele meu și rămâne.
Jade tocmai a devenit femeie.
Nu i-ai spus tatălui tău?
Acum n-o să mă ierte niciodată.
Va trece peste asta, îți promit.
Acum ai șansa să-i arăți cât de minunat ești.
Ce faci?
Vino.
Vino!
Serios?
Dă-le jos.
Vino.
Repede!
Nici măcar n-o mai recunosc.
Înainte de a-l cunoaște nu s-ar fi comportat așa.
Cred că e pe drumul cel bun.
Să renunțe la stagiu înseamnă să fie pe drumul cel bun?
Nu-ți făceai tu griji că nu iese în lume
să vadă cum e viața?
Ultimii doi ani a stat fie lângă noi fie cu nasul în cărți.
Merită să se distreze vara asta.
Îl plângea pe fratele ei.
Nu te poți aștepta să meargă în fiecare weekend la o petrecere în pijama.
Știu foarte bine pe cine plângea.
Și-a pierdut anii adolescenței și acum și-i regăsește.
Da, cu un străin.
Nu știm nimic despre el.
Se îndrăgostește, Hugh.
Când ai văzut-o ultima oară așa de fericită? Când?
Nu știu.
Vrei să pui capăt la asta?
Trebuie să spun ceva.
Trebuie să-mi cer iertare lui David.
Cred că am exagerat puțin când ai sosit,
și... îmi cer scuze.
Mulțumesc.
Deci, ștergem tot cu buretele?
Da, ar fi grozav.
Frumos. Noroc.
Mulțumesc, tată.
A fost frumos.
Vrea cineva căpșuni?
Mamă, David a terminat de citit cartea ta.
- Mi-a plăcut foarte mult. - E o scriitoare grozavă, nu-i așa?
Poate vei fi pregătită să scrii iar.
- Ar trebui. - Da, poate.
Mi-ați reamintit cât de mult îmi place să citesc
și câte mai trebuie să fac.
Vei avea atâtea cărți încât nu vei ști
ce să faci cu ele la Universitatea din Georgia.
Credeți că am vreo șansă?
Desigur. Cu punctajul tău?
Și scrisoarea mamei mele. E iubită acolo.
Deci, te înscrii la facultate?
Da.
În semestrul doi. Așa sper.
Cioc, cioc.
Bună.
N-am știut că vine Dawn.
Nici eu.
- Hei. - Bună.
- Ce mai faceți?
E o colegă de serviciu de-al lui Hugh.
Cred că am cunoscut-o la petrecere.
Știți ceva? Simt că mi-a venit inspirația.
O să intru și-o să scriu scrisoarea.
Hei.
- Vrei să faci ceva distractiv? - Da.
Da!
1, 2, 3!
Ne trebuie mai multe artificii!
- Ce? - Ne trebuie mai multe artificii.
Bine. Mă duc să aduc.
Da. Pe raftul de sus în garaj.
Ce e?
- Ce e? - Ai auzit ceva?
- David, le-ai găsit? - Ce?
- Nu, s-au terminat. - Nu se poate.
Am spus că s-au terminat, bine?
Bine.
David, te-ai trezit devreme.
Bună dimineața.
Da. Da, e bună, nu?
Mă gândeam să scot barca la o plimbare scurtă.
Mă duc să aduc niște cafea.
Îți fac eu una pentru drum.
O s-o aștept pe Jade.
N-o să se trezească câteva ore.
Moștenește asta de la mama sa.
Hai, o să ne distrăm.
E frumos, nu-i așa?
Am cumpărat locul ăsta în '96, iar copiii erau pur și simplu...
Niște iederă, cam mulți țânțari, dar mi-a plăcut.
Indiferent ce s-a întâmplat în viețile noastre,
veneam aici și nimic nu mai era așa de rău.
Cel puțin asta era ideea.
Nu e nevoie de asta.
Puteți sări direct la momentul la care mă întrebați despre noaptea trecută.
Noaptea trecută?
Dumneavoastră și femeia cu care lucrați.
Nu știu ce crezi că ai văzut.
Ba da.
Știu precis ce am văzut.
Eu aș fi foarte precaut, David.
Ești pe cale să faci o acuzație gravă.
N-o să-i spun nimic lui Jade.
Dacă pentru asta m-ați adus aici.
Dar vă spun că
dacă ar afla, ar fi devastată.
Nu e nimic de spus.
Dar dacă mai insiști în problema asta, vei regreta.
Înțelegi?
Ai fost tăcut toată ziua.
Ești bine?
Da. Sunt bine. Sunt doar obosit.
În sfârșit, tata ajunge și la tine, nu?
Te compară cu Chris, sau doar pe mine mă compară?
E-n regulă. Trece doar printr-o perioadă mai dificilă.
Nu, perioada asta ține de ceva vreme.
E un ticălos. Nu mai poate să se ascundă.
"Iar Chris nici n-ar fi știut ce e aia o petrecere a frăției!
"Comunicare? Asta nu e pentru instructorii de yoga?
"Universitatea din Arizona? De ce nu specializare în alcoolism?
"Adică, Doamne, Keith!
"N-ai putea să fii mai bun?"
"N-ai putea să faci și tu ceva?"
E bine. Mie...
Mie nu prea-mi pasă. Nu contează.
N-o să fiu niciodată ca el.
Hei. Copiii au mers în oraș. Ai chef de un film?
- Am de răspuns la multe apeluri. - Bine.
Sunt doctor Butterfield, îl caut pe detectivul Sutton.
E un pacient.
Hei. Care-i treaba?
Mi-au lipsit toate astea.
Să fim tineri și fără minte, măcar în seara asta.
S-a făcut.
Vino.
Hei! Ce faci aici?
Ai fi știut dacă m-ai fi sunat vreodată.
Am mers toți pe un vas.
Petrecem de cinci zile întruna.
- Îmi lipsești, omule. - Și tu mie.
Dar eu? Hei.
Mă bucur să te văd și pe tine.
Da, petrecerea asta e gata. O să decolăm.
Voi doi ar trebui să veniți cu noi.
- Unde? - Mergem la grădina zoologică.
Ne furișăm după ce se închide, o să ne drogăm puțin,
și o să trăim în sălbăticie.
Bine, o să ne drogăm un pic mai mult.
Crede-mă, nu se compară nimic cu asta.
Cred c-o să rămânem aici, omule.
Nu, vreau să merg. Mergem?
Nu. O să rămânem aici.
Ce? Hai să mergem. Hai.
Vrea să meargă.
Dragă Helen,
scrisoarea asta e poate puțin neconvențională,
dar se pare că se potrivește cu David.
E dificil de spus în cuvinte,
dar prezența lui a influențat nu numai pe fiica mea,
ci întreaga familie.
Nu trebuie să facem asta.
E-n regulă. Vreau.
Charlie!
- Care-i treaba? - Care-i treaba, amice?
El e omul meu, Charlie.
Ne lasă de fiecare dată.
Hei.
Doamnelor și domnilor, bine ați venit la grădina zoologică.
E plin de atâta lumină și dragoste
încât sunt convinsă că acest fapt îi va aduce un viitor strălucit.
50!
Pur și simplu...
Cine nu-i gata, îl iau cu lopata.
...a aprins câte ceva în fiecare din noi.
Un râset... în fiul meu.
Fugi, fugi!
O trezire la viață... în fiica mea.
Nu!
O dorință... în mine.
Dorința pentru ce?
Să fiu din nou îndrăgostită.
Jade urmează să plece.
Putem merge oriunde, s-o luăm de la capăt.
Îmi amintesc cine ești.
Cine suntem.
Ești și tu îndrăgostită de el?
Sigur că nu.
Îmi place felul în care o iubește pe fiica noastră.
Sunt încă îndrăgostită de tine.
E o scrisoare bună.
O trimit mâine după ce mă întorc de la înot.
Frumos!
Hai, să mergem.
E grozav.
Îl vreau pe ăsta.
- E o nebunie. - E grozav.
- Gwen. Vino încoace. - Asta-i nemaipomenită.
Vin să te prind.
911. Ce urgență aveți?
Am văzut niște tineri intrând în grădina zoologică, în Lakeview.
Da!
Dragostea plutește în aer, Davey.
De ce zâmbești?
Mă gândesc s-o cer pe Sabine în căsătorie.
Da.
Jade știe?
Nu știe nimeni.
Nici eu n-am știut până în urmă cu o oră.
Felicitări.
Tata, cel mai probabil, va încerca să mă convingă să nu fac asta,
și probabil va câștiga, dar acum...
Acum, o s-o ceri.
Acum, o s-o cer. Și sper să fugim împreună.
Mă bucur foarte mult că ai venit.
Mulțumesc.
Și mă bucur că ești cu sora mea.
N-am văzut-o atât de fericită de când trăia Chris.
Hei, Mace! Ce se aude?
La naiba, poliția. Trebuie s-o ștergem.
Haideți, plecăm, plecăm!
Trebuie să plecăm de-aici.
- Repede. - Mișcați-vă!
- Jade! Sabine, să mergem. - Mace.
- Ce? - Mace, du-i cu tine.
- Ce? - Ea nu trebuie să fie prinsă. Ia-i!
- Nu! - Jade. Jade, vino!
- Vino cu noi, David! - Plecați!
Plecați!
Haideți!
Uite-l!
Hei! Acolo e!
Hai, Sabine.
Tu, stai pe loc!
Grăbiți-vă!
Vino încoace!
Stai!
Mâinile sus!
Mamă. Mamă, trezește-te.
Jade.
Ce e?
Ce s-a întâmplat?
A existat un motiv pentru care nu l-am invitat pe David în excursia asta.
Știu, dar datorită lui David nu sunt și eu în pușcărie.
Nu, datorită lui David te-ai schimbat.
Și nu în bine.
Hugh, nu te duci să-l scoți?
Am aflat câteva lucruri despre David.
Nu va fi prima lui noapte în pușcărie.
N-am știut niciodată de ce e în stare.
Ai căutat prin trecutul lui?
Pe bună dreptate. Nu avea de gând să-ți spună asta, nu-i așa?
Sunt sigură că are o explicație.
Da, e un infractor.
Și de aia e acum în spatele gratiilor.
Asta l-ar putea costa facultatea, viitorul.
N-are niciun viitor, Jade.
Și se va asigura să nu ai nici tu unul.
Asta e tipul de băiat pentru care vrei să lupți cu adevărat?
Da! Nu-mi pasă de trecutul lui.
Orice ai spune n-o să-mi schimbe sentimentele pentru el.
- Mamă, te rog! - E ridicol!
Sun la secție. Termină!
Anne.
Te rog, tată.
Scoate-l de acolo.
Îl iubesc.
Cu o condiție.
Orice.
Deși mă bucur mult să vă văd, speram să nu fiți dumneavoastră.
Îmi pare rău.
O să vă dau banii înapoi. Promit.
Nu pentru bani îmi fac griji.
Unde e Jade?
Acasă.
S-a gândit că ar complica lucrurile și mai mult dacă ar veni.
Te duc la mașina ta, David.
Nu te mai întorci la lac cu noi.
Hei, stați așa! Cum adică?
Relația ta cu fata mea s-a sfârșit.
E timpul s-o lași în pace. Las-o să aibă succesul pe care-l merită.
Asta vrea ea sau asta vreți dumneavoastră?
Nu e aici să te ia, nu?
O s-o întreb chiar eu.
Își va face stagiul.
Da, s-a hotărât în dimineața asta.
E doar o idilă de-o vară.
Nu e dragoste adevărată.
Nu sunteți în postura să-mi spuneți mie ce înseamnă dragostea adevărată.
Habar n-ai tu ce se petrece în căsnicia mea.
Nu.
Nu, nu am.
Dar știu că aveți această familie incredibilă.
Și văd cum o tratați. Eu n-aș trata-o niciodată așa pe Jade.
Spune-mi, David, dar cum ai trata-o?
Hai, spune-mi.
Ca pe tipul ăla din raportul poliției?
Am făcut niște cercetări.
Crezi că o astfel de persoană îmi doresc pentru fiica mea?
Asta a fost demult. Nu mai sunt eu ăla.
Trebuia să înveți mai multe din trecutul tău.
Cred că tatăl tău a învățat.
Să nu pomeniți de tatăl meu.
Nu, tot ce-am auzit despre el pare să confirme că e un tip de treabă.
Muncește din greu, ți-a oferit un acoperiș deasupra capului,
face tot ce poate mai bine.
Totuși, n-a fost destul pentru mama ta, nu?
Nu știți nimic.
Habar n-aveți despre ce vorbiți.
Într-o zi te întorci mai devreme de la școală
și afli acasă un alt bărbat.
Și ce faci tu, David?
Îl bați.
Îl bați atât de rău că trebuie să-l ducă ambulanța.
El merge la spital, tu intri la închisoarea pentru minori iar mama ta își ia zborul.
Mai știi despre ce fel de dragoste vorbeai atunci la cină?
N-o să ai parte niciodată de ea. Nu există așa ceva.
Povestea ta nu se va sfârși altfel decât cea a părinților tăi.
Jade se va plictisi cu tine.
Așa cum s-a plictisit și mama ta.
Și cum o să te comporți atunci când
scenariul se va repeta, David?
Pentru că așa se va întâmpla.
Nu contează cât te străduiești.
Nu vei fi capabil să ții pasul cu ea.
O să se ducă la Brown.
Va întâlni pe cineva ca ea, inteligent, cu un viitor,
și va pleca.
Și nu va privi înapoi.
Știi de ce?
Pentru că nu ești suficient de bun.
Ești exact ca tatăl tău.
Mulțumesc, David.
I-ai păcălit pe toți din familia mea.
În schimb pe mine nu.
Asta ești tu cu adevărat.
Exact ăsta ești tu.
Of, Doamne!
Ce s-a întâmplat?
Ce crezi? David și-a pierdut cumpătul.
Am încercat să mă feresc, dar...
Nu te cred.
Uită-te la mine.
Și-a ieșit complet din minți.
I-am spus că pleci...
I-ai spus? De ce ia-i spus asta?
Pentru că tu nu i-ai fi spus.
Și a sosit momentul să știe adevărul.
Jade, ce..
Nu.
Îi arde una cu dreapta, îi arde una cu stânga.
Îl băga pe Hugh Butterfield în colț.
Ce urmărește?
La naiba, l-ai lovit pe tatăl ei?
Mare belea, chiar și pentru tine.
Nu trebuia să ne duci acolo azi-noapte.
E aiurea că ai fost prins dar nu e vina mea.
A fost o prostie, Mace, și știi asta.
A fost distractiv.
Până ce a devenit o prostie.
Dar a fost distractiv.
Haide, omule, făceam asta tot timpul.
Da, dar atunci n-aveam nimic de pierdut.
Acuma o să mergi și tu la Brown?
Grozav. Ai invitat-o pe Jenny.
Cât de mare crezi că e vasul?
Încă ține la tine, bine? Toți ținem.
Știu că ai fost pierdut în lumea lui Jade.
Dar ai avut o întreagă viață înaintea ei.
Poate ar trebui să-ți amintești asta.
Hei.
Se pare că ai avut o noapte pe cinste.
Da.
Unde e Jade?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Ce, n-a venit să te ia?
Las-o baltă, bine?
Hei, am venit ca prietenă. Nu e nimic altceva.
Haide.
Fă-mi loc.
David, haide, trebuia să-ți dai seama.
Fete ca Jade Butterfield,
au impresia că se mulțumesc cu băieți ca tine.
Dar, ciudat,
fete inteligente ca mine,
știu cât sunt de norocoase.
Jade.
Jade, stai!
- Nu ți-a trebuit mult, nu-i așa? - Ascultă-mă.
Mace a sunat-o pe Jenny, bine?
- Nu eu. - Ce?
E adevărat. L-ai lovit.
Nu știi ce fel de om e.
Ce înseamnă asta?
Că merită să fie lovit?
Ce-a făcut?
Spune-mi.
Stai, stai, Jade, te rog.
Trebuie să mă crezi.
Cum? Mi-a spus ce s-a întâmplat cum mama ta.
De ce ai ținut asta secret?
Nu mi-ar fi păsat dacă mi-ai fi spus.
Mi-a fost rușine, bine?
Mi-a fost rușine.
Mi-e silă de ce i-a făcut mama tatălui meu.
Și mi-e silă și de ce am făcut eu.
Dacă știai că nu sunt un înger,
poate că trebuia să nu te încurci cu mine.
Deci asta-i tot? O să pleci pur și simplu?
Știu că nu sunt suficient de bun pentru tine.
Dar n-o să-mi petrec toată viața dovedind că sunt.
Ești un laș, știi asta?
Nu lupți pentru dragoste.
Ești îngrozit de ea!
Jade!
Jade Butterfield? Unde e?
Camera 376.
Mamă.
Scumpa mea.
Ce s-a întâmplat?
Ai suferit un accident de mașină, dar ești bine.
Unde e David?
David.
Tată.
Mulțumesc că ai venit.
Vreo veste?
Nu, nu mă lasă să intru.
Cine...
Cum e?
Hugh Butterfield.
Harry. Harry Elliot.
Ai un minut?
O să fie bine?
Are o încheietură fracturată, printre altele.
Bine că n-a fost mai rău.
Ascultă...
Aș vrea să-i arăți asta lui David.
Și după ce ne vom întâlni luni cu un judecător,
un prieten de familie apropiat,
nu va mai fi temporar.
Stai puțin.
Știu ce trebuie să simți, dar sunt doar copii.
David, are doar 18 ani. Are toată viața în față.
Fiica mea a ales să meargă mai departe.
N-a respectat asta și știa condițiile.
Că nu putea să aibă o ceartă cu prietena?
Că nu putea intra pe ascuns într-o grădină zoologică?
David nu e un infractor, e doar un puști fără noroc.
Asta nu necesită un ordin de restricție.
Fiul tău m-a lovit în față!
Și dacă crezi că o s-o las pe fiica mea în preajma lui
nu ești în toate mințile.
Putea să moară acolo în stradă.
Poate să se poarte ca un idiot nesăbuit,
poate să-și rateze viitorul cât vrea...
Dacă mai spui un cuvânt urât despre fiul meu
o să mă asigur că nu mai rostești altul.
15! 15 metri!
Dacă se apropie la mai puțin de 15 metri de ea, va fi arestat
și o să vă dau în judecată pentru tot. Am pierdut un copil.
Nu vreau să mai pierd unul.
Nu din cauza ta
sau a fiului tău josnic.
Nu trebuia să vii aici, Jade.
Știu, dar am vrut să-mi iau adio
iar celularul nu-i merge.
De asta i l-am luat.
Ultimul lucru de care am nevoie ar fi să apară un polițist
pentru că tatăl tău o să vadă numărul nostru de telefon pe desfășurător.
Îmi pare rău, scumpo.
Nu voi spune nimic, promit.
Lucrurile nu stau așa.
Acum trebuie să-mi protejez fiul
și n-o să-l ajute cu nimic dacă vorbește cu tine.
Puteți măcar să-i spuneți că-l iubesc?
Nu-mi cere asta, Jade. Nu e cinstit.
Tu du-te la facultate, începe-ți viața.
Asta e tot ce poți face mai bun pentru David acum.
Care-i treaba? Ce se întâmplă, omule?
De ce nu-mi spui de ce ești aici.
Cred că tata a vrut să vorbesc cu cineva.
Merg la atelierul tatălui tău de multă vreme,
și nu m-a sunat niciodată pentru asta...
Cred că vrea să mă simt mai bine.
Să merg mai departe.
Și crezi că nu poți?
Nu cred că ar trebui.
Poate că unii oameni,
găsesc pe cineva cu care să vrea să-și împartă restul vieții.
Chiar de la începutul ei.
Dar dacă Jade e aleasa
iar eu o las să plece?
Aș regreta asta pentru tot restul vieții.
Îmi place mult aici.
Îmi pare rău. Vrei să te las singură?
Nu. Doar că mi-e dor de casă.
Timpul le vindecă pe toate.
Încet și dureros, dar vindecă.
Ajută să vorbești.
Să ieși cu alții, să te vezi cu prietenii.
Și va fi ca o carte pe care ai citit-o cândva.
Mereu mi-am dorit un Porsche.
Știi? E viața...
Crezi că e posibil?
Dacă crezi că așa trebuie să fie atunci așa se va întâmpla.
Iar dacă nu, într-o zi te vei trezi
și-ți vei da seama că nici măcar nu te-ai gândit o dată la ea.
Și atunci vei fi liber.
Ești bine, fiule?
Nu.
Ce vrei, David?
O vreau pe ea.
Nu-mi dau seama cum de nu înțelegi asta.
Poate că nu am vrut.
Ceea ce s-a întâmplat cu mama ta a fost din vina mea.
Am fost ocupat prea mult cu munca.
N-am făcut-o fericită.
Poate că nu m-a iubit niciodată. Nu știu..
N-am luptat niciodată pentru ea.
Dar v-am văzut, pe tine și pe Jade, împreună.
Te-a iubit.
A crezut în tine.
Nu te las să faci aceeași greșeală ca mine.
Luptă pentru ea.
Îți va lua atelierul și te va da în judecată.
Lasă-l pe ticălos să încerce.
O iubești pe fata asta?
Da, o iubesc.
O iubești cu adevărat?
Da.
Atunci luptă pentru ea și voi fi mândru de tine dacă vei face asta.
Mereu m-am întrebat cine a făcut-o.
Rușinos dar necesar.
Pot să-ți ofer o cafea?
Nu l-ai cunoscut pe Hugh înainte de toate astea.
Nu mi-am pierdut toată speranța.
Dacă putem trece peste pierderea unui copil,
putem trece peste orice.
Știu ce s-a făcut, David.
Nu mă judeca, n-ai fost niciodată căsătorit.
Ce mai face?
Are un prieten.
Îl cheamă Miles.
E și el la școala pre-medicală.
N-ai vrut să auzi asta, îmi pare rău.
Asta nu schimbă nimic.
Nici n-am crezut asta.
Vine acasă de Crăciun?
Da, dar Hugh n-o s-o scape din ochi.
Și-a recăpătat fiica și n-o s-o lase să plece acum.
Spune-mi numai unde o să fie.
O să mă întâlnesc cu ea oriunde, oriunde ne vei aranja.
Nu pot, David. Îmi pare rău.
Anne, te rog.
David n-a intrat la facultate.
Știai asta?
Nu, n-am știut.
Deși nu sunt surprins.
Eu sunt.
De asta am sunat-o pe Helen și mi-a spus că n-a primit nicio scrisoare de la mine.
Mi-ai spus că ai trimis-o pe poștă.
Așa a făcut.
Of, Hugh.
Cum ai putut să decazi într-atâta?
Ai ruinat viitorul copilului ăsta.
De-abia se menține pe linia de plutire.
De unde știi tu cum se menține?
Pentru că l-am văzut, Hugh.
N-a fost drept din partea ta. Nu e drept.
L-ai văzut?
Da, l-am văzut.
Și te-a întrebat despre Jade?
Sigur că m-a întrebat.
I-ai spus că sosește astăzi?
Hugh?
Hugh.
Hugh, ascultă.
De felul cum te comporți acum va depinde restul vieții noastre.
Lasă-l în pace.
Nu-l mai persecuta pe bietul băiat și uită-te la tine ce ai devenit.
Nu.
Scuzați-mă. Pardon.
- Domnule. - Trebuie să ajung acolo.
- Trebuie să stați la rând. - Ascultă, fiica mea ar putea fi în pericol.
Avem un ordin de restricție...
Aveți bilet?
Scuze.
- Nu, David, nu pot. - Îmi pare rău.
A trebuit să te văd. Știu că e o nebunie.
Ai putea fi arestat, David.
- Tata e aici. Ai putea merge la închisoare. - Știu.
Ascultă-mă doar, bine?
Două bilete.
Putem pleca diseară. Am putea pleca oriunde.
Nu s-a terminat, Jade.
Refuz să cred că s-a terminat.
Eu n-am trecut peste asta.
Și cred că nici tu.
Îl iubești pe celălalt?
Îl iubești cum mă iubești pe mine?
Îl iubești?
Sigur că nu.
N-o să iubesc pe nimeni cum te iubesc pe tine.
- Plecăm diseară. - Bine.
- Bine. Vedem noi cum facem. - Bine.
Și vom lăsa locul ăsta în urmă.
Promiți?
- Promit. - Bine.
Du-te.
Am un ordin de restricție împotriva unui tip
care cred că tocmai a trecut de securitate.
Ea vine din Providence.
- E la Poarta 11 și trebuie să ajung acolo. - Tată.
- Bună. - Bună.
- Ești bine? - Da.
- Bine. - E totul în regulă?
- Da, e bine. - Da.
- Suntem bine. - Bine. S-aveți o zi bună.
Tu ai condus MG-ul?
Nu, cred că Keith.
Asta e.
Când s-a stricat CD player-ul, a trebuit să-și aducă jos toate discurile.
E grozav.
Ce faceți aici?
Ascultam doar.
Mereu avea cele mai bune discuri.
Asta n-ar trebui să...
Uite. L-ai zgâriat.
Trebuia să le puneți imediat în husă.
Tată, sunt doar niște discuri.
Sunt doar niște obiecte. Ar fi vrut să le ascultăm.
Nu-i aici ca să-l întrebi, nu?
Nu, cred că nu.
Keith.
- Unde pleci? - La Sabine.
Keith, ce s-a întâmplat?
Am deranjat muzeul. Nu pot...
De cât ori mă străduiesc să fac ceva,
se răstește la mine, și nu mai suport.
Îmi pare foarte rău.
Nu respectă deloc lucrurile lui Chris.
El știe mai bine.
- Unde te duci? - Mă duc cu fiul meu.
Îmi pare rău, scumpo.
Nu mai poți să faci reguli pentru noi.
- Suntem oameni mari. - Atunci, purtați-vă ca atare.
Tot timpul ai vrut să aleg.
Și, în final, am ales.
Am ales să-mi trăiesc viața.
L-am ales pe David.
Jade. Jade.
Jade!
Bună.
Te aștept afară.
Bine.
Ce faci?
Tată! Tată!
Tată, oprește-te!
Te-am avertizat, David. N-o să-mi iei tu fata.
Tată!
Treci înapoi în mașină.
- Pleacă dracului de pe proprietatea mea. - Tată, nu! Tată!
Ți-am spus să nu te apropii de familia mea!
Hei, vrea să meargă cu mine!
- Te rog! Tată! - Treci înapoi în mașină!
Tată, termină! O să-l omori!
Vrea să fie cu mine.
Să mergem. Hai.
Nu, nu.
Tată!
Nu, nu.
Hugh?
Keith?
Hugh?
Hugh, haide. Trebuie să mergem.
Ajută-mă să-i iau lucrurile!
E prea mult fum. Vino.
Nu deschide fereastra!
Tatăl și prietenul meu sunt înăuntru!
- Înăuntru? Sus? Jos? - Nu știu!
David!
Trebuie să plecăm!
David!
Aici.
Ești bine?
Da, sunt bine.
David!
Sunt bine.
Stai! Stai, unde-i Anne? Keith!
Au plecat!
Hugh!
Hugh.
Of, Doamne.
Tată!
David!
Anne e pe drum.
Nu l-am putut salva.
Am încercat.
Pur și simplu...
Pur și simplu n-am putut.
Și ce-am făcut...
oamenii pe care i-am rănit.
Îmi pare rău.
Nu știu cum s-a întâmplat.
E-n regulă.
Nu e prea târziu.
Cred că a fost pedepsit destul.
Lasă-l să te ducă la aeroport.
Vrea asta. Așa mi-a spus.
Da?
- În regulă. - Bine.
Să mergem.
Cum ești, mamă? O să fii bine?
Nu știu.
A trebuit să facem asta, eu și cu tatăl tău.
Asta nu înseamnă că o parte din mine nu-l va iubi mereu,
și poate că într-o zi vom găsi o cale să fim din nou împreună.
Nu vreau să te părăsesc așa.
Vreau s-o faci.
Dragostea ta mă inspiră, Jade.
Mă inspiră în fiecare zi.
- Da? - Bine.
Sunt aici dacă ai nevoie de mine.
Și chiar dacă nu ai, e bine și așa.
California? E cam departe de Brown.
Ce ai planificat mai exact?
Am jurat să păstrez secretul, îmi pare rău.
Dar avem două zile până ne întoarcem în Rhode Island,
și m-am gândit să le fac cele mai frumoase.
- Spune-mi. - Nu pot.
Surpriză!
- Ce? - Da.
Doamne!
- Bună. - Bună.
Of, Doamne.
Mama o să te omoare, știi, nu-i așa?
Atunci va trebui s-o facă de două ori.
Eu Keith, te iau pe tine, Sabine, să-mi fii soție.
Dintr-o dată, prima mea iubire deveni totul.
Genul de iubire în care nu dai înapoi niciodată.
Nu încerci niciodată.
Nu vrei niciodată.
O iubire atât de mare, de puternică,
nu moare niciodată, nu se ofilește niciodată,
nu-și pierde niciodată energia.
Genul de iubire pentru care lupți.
Genul de băiat pentru care lupți.
Traducerea și adaptarea: JDB
Revizuire: muLineZu